25.000
Тегли!
- Докладвайте, г-н Мовет. - Трета и четвърта дивизия готови, сър!
Добре! Дясна батарея - огън!
Минута и десет секунди!
Ура!
Добра работа момчета. От най-добрия грог за всички!
Ура!
Дайте път за капитана, момчета.
Забелязвам напредък, г-н Калъми. Добра работа.
Благодаря, сър.
Килик! Килик тук! Какво си ни приготвил за тази вечер?
- Някакво мариновано свинско. - А-ау?
- Някакво мариновано свинско! - Любимото ми!
...и тогава идва "Изненада" и бум - отиват в небитието!
Още една такава седмица и ще се обезводнят.
Не мога да направя дъжд...
Мога да впрегна ветровете, не съм проклетия създател.
Никога не съм имал по лош късмет.
...И те му казаха... "Защо предизвикваш злото?"
Откъде е това?
Това е от Библията. От Библията е. Притчата за Йоан.
На един кораб, открили, че този Йоан, който обидил Господ
бил причината за техния лош късмет
Злото идва... от този, който Зло мисли.
Джо поназнайва това-онова за злото май
От личен опит. Нали така, Джо?
Килик казва, че сутринта на битката, не е имал куража да вдигне тревога.
После цялата му команда при оръдията беше убита, а той остана жив. Като се качи на бизана, Уил падна...
И познайте кой беше дежурен, като загубихме вятъра?
Ти, там! Застани на място!
Стража, заведете този човек долу и го оковете!
Г-н Пулингс, наказание при осма камбана!
Тъй вярно, сър.
Прати Холъм долу в кабината ми.
Човек минава край Вас, без да отдаде чест, и Вие не казвате нищо. Защо?
Щях, сър, но не можех да намеря подходящите думи...
Подходящите думи? Това беше умишлено неподчинение!
Опитах се да се разбера с хората, сър, приятелски,
но те се обърнаха срещу мен.
Винаги шепнат, когато минавам покрай тях и ме заглеждат...
Ще направя правилното. Ще бъда по-строг спрямо тях занапред.
Не си създавай приятели измежду тях, момче.
Ще помислят че си слаб, и ще те презират
- Нито пък трябва да си деспотичен. -Не, сър.
Много съжалявам, сър.
- На колко си? 26, 27? - Ставам на 30 следващия петък, сър.
30?
Два пъти пропуснахте повишението в лейтенант,
но вие не сте лош моряк. Не може да прекарате живота си като курсант.
Не, сър. Ще се постарая повече.
Виж, Холъм, те искат ръководител.
Силен.
Сега, намери го в себе си, и ще си завоюваш уважение.
Без уважение, дисциплината заминава зад борда.
Да, сър.
Сила, уважение... и дисциплина, сър.
Добре... това е злочест бизнес, Холъм.
Адски злочест.
- Това ще бъде всичко. - Да, сър.
- Не съм деспотичен капитан! -Холъм е изкупителна жертва
за целия лош късмет, реален или измислен, на това пътуване.
Г-н Ламб? Ако обичате.
Тези мъже са изтощени.
Изискваш твърде много от тях.
Стивън, поканих те в кабината като приятел.
Не за да ме критикуваш или съветваш относно екипажа ми.
Добре, ще те оставя докато не хармонизираш мисленето си?
- Какво искаш да направя? Катурни всички буретата с грог.
- Да им спра грога? - Негъл беше пиян, когато оскърби Холъм.
Да наруша една 200 годишна традиция?
По-скоро ще ги пратя с три платна по вятъра отколкото да се изправя срещу бунт.
Като че ли разбирам бунтовниците...
Мъже, подтиснати за домовете си, затворени от месеци в дървен затвор...
Уважавам несъгласието ти с мен, но мога да си позволя само един бунтовник на този кораб!
Мразя когато говориш за службата по този начин. Унижава ме.
Мислиш ли, че искам да накажа Негъл?
Човекът, който сам преряза въжетата, изпращайки на смърт най-добрия си приятел?
Под мое командване?
Не виждаш ли? Единственото нещо, което крепи този малък дървен свят цял е дисциплината.
Джак, мъжът просто не отдаде чест!
За бога, йерархия има дори в природата, често си ми го казвал!
- Но в природата няма унижение... Няма... - Мъжете трябва да се управляват!
Често не мъдро, но въпреки това да се управляват.
Това е оправданието на всеки тиранин в историята - от Нерон до Бонапарт.
Аз единствен се противопоставям на авторитета. Това основата на нещастието и потисничеството.
Дошъл си на грешното място да проповядваш анархията, братко!
Четири.
Пет.
Шест.
Седем.
Осем.
Девет.
Десет.
Единадесет.
Дванадесет.
Свалете го!
Не толкова силно.
О, махни това, Бойл.
- Добре ли сте, г-н Холъм?
- Бяга от работа както винаги, и ти знаеш Блекни! - Млъкни!
-Ти млъкни! - Просто го остави!
- Искаш ли малко вода. - О, благодаря ти.
Сър. Сър - г-н Холъм!.
Нищо му няма, всъщност. Мисли, че е прокълнат.
Моряците устояват на доста изпитания, но не и на Йоан.
Боже мой. И вие ли вярвате?
Не всичко го има в книгите ти, Стивън...
Той е, знам...
Йоан.
Той предизвиква всичко това
Той го привлича, не разбирате ли?
Всеки път, когато той е на пост, този кораб се появява.
Само почакайте и ще видите...
По някое време тази нощ, кораба призрак ще се върне.
И ще ни вземе всички нас, право надолу към горещото място.
Г-н Холъм.
Толкова ме изплашихте.
По-добре ли сте сега?
Да. Много по-добре, Благодаря ти.
Капитанът мисли, че ще имаме попътен вятър утре.
Сигурен съм в това.
Винаги си бил много любезен с мен.
Сбогом, Блекни.
Простата истина е, че не всички от нас стават мъже, по начина, по който искаме.
Но всички ние сме Божии създания.
Ако има между нас такива, мислили лошо за г-н Холъм,
или злословили зад гърба му,
или пък изоставяли в беда,
то молим те да ни простиш, Господи.
И се молим за него.
Хвала на Бог. Г-н Мовет?
Спри там!
- Д-ре, видяхте ли птицата? - Каква птица беше?
Някакъв вид албатрос, сър. Ето там!
Така, така, пили-пили, пили-пили... По дяволите!
- Заобикаля, момчета!
Докторе?
Боже мой! Докторе! Докторе!
Съжалявам, човече. Птицата полетя надолу, и... Не ви видях...
- Калъми, доведи Хигинс. - Добре съм, Джак.
Куршумът е вкарал и част от ризата вътре.
Ако не го извадим, раната ще се инфектира.
Ще се справиш ли?
Ами, ще трябва да прегледам докторските книги, да проуча някои картинки...
Да проучиш някои картинки?
Просто да влезна в крак, това е...
Би било по-лесно, ако бяхме на сушата... Тук, таковата...
Ще се справя. Ще видите.
Кораб на хоризонта, сър. Движи се на запад.
Не сме сигурни, но мислим, че е капера, сър.
По-добре да взема...
До скоро, сър.
Не грешим! Френски е!
Да вдигам ли тревога, сър?
Кажи ми само, че не е заради мен.
А, не, в никой случай. Просто исках да се поразтъпча малко.
Полека...
По-пъргаво, там!. Обезпечете фронта!
Кралската Флота бележи всеки 20 ярда, сър.
- Готов ли сте, Хигинс? - Да, сър.
Не.
Ще направя това със съобствените си ръце.
Ако всичко е под контрол, няма да ви трябвам. Ще бъда отвън.
Свободен чифт спокойни ръце не биха били излишни;
Ако, разбира се, си в състояние за подобно нещо.
Скъпи мой докторе, бил съм сред, и около много рани през живота си.
Добре тогава.
Сложи си ръката на корема ми,
и натискай, когато ти кажа.
Хигинс, промийте, ако обичате.
Падин, моля Ви!
Ножа, г-н Хигинс.
Тампон.
Добре.
Г-н Хигинс, трябва да повдигнете реброто.
Хванете го здраво.
Точно там....
И сега го повдигнете.
Повдигнете го.
Тампон, Джак. Не виждам.
Добре ли си?
Хванах го.
Притисни по силно.
- Цялото ли е? - Тъй вярно, сър.
Съвпада точно.
Благодаря ти, Боже!
О, тази е добра!
Сър! Сър!
- Падин и аз ги събрахме за вас. - Наистина ли?
Всеки от бръмбарите има описание на тревите, където са намерени.
Падин, този трябва да го махнеш.
Сър, направих нови бележки, ако искате да ги погледнете.
Г-н Блекни, имате заложби за естественик.
Е, сър, вероятно бих комбинирал, да стана нещо като... воюващ естественик, като вас, сър.
При мен комбинацията не излезе сполучлива, опасявам се.
Точно така.
Трябва ли да ставате, сър?
- Г-н Блекни, вие и доктор ли сте? - Не, сър.
Точно така, не сте. Падин, ако обичаш.
Колко дълго смята капитана да останем? Знаете ли?
- О, предполагам седмица. - Седмица?
- Няма защо да се бърза. - Не трябва ли да бързаме към Марсилия?
Дори не съм сигурен че видяхме "Ашерон".
И да е бил той, ще е бая далеч сега...
Не, ще тръгнем към дома. Преди Франция да наруши мира,не дай Боже!
Страхувам се, че ме товарите със задължение, за което никога няма да ви се отплатя.
А. Кръсти някой храст на мое име Нещо издържливо и бодливо.
Храст? Глупости. Ще нарека някоя огромна костенурка на вас.
Тестудо Обри.
Хайде, събирайте си нещата. Трябва да вървим.
- В лагера ли се връщаме, сър? - Не, отиваме от другата страна на острова.
- Но сър, до там има повече от десет мили. - Значи не трябва да губим време.
Там намерих големия корморан, г-н Блекни.
Хайде.
Седем инча дължина.
Четири инча ширина.
15 инча дължина на човката.
Най-голяма ширина ... шест инча.
Падин, пусни мрежата и използвай ръцете си. Те не хапят.
Ето един добър.
Носи ги внимателно.
Сър, мисля, че трябва да се връщаме.
Тук военноморската дисциплина не важи, г-н Блекни. Трябва да намеря този корморан.
И ако наистина се окаже, че не може да лети,
ще може да ме придружите на вечерята на Кралското Общество, като съ-откривател.
Г-н Блекни!
Сър, трябва да побързаме.
Падин, погрижи се за него. Пусни това. Остави го. Просто остави всичко.
Отворете клетките.
- Всички на борда, вдигаме котва! - Г-н Алън, видях го отдясно на борд.
Нека приберем тези костенурки.
Барет Бондън, дръжте здраво руля десен на борд.
Те са на два часа път от нас и се носят на юг.
Това означава само едно - остров Крал Чарлз Той търси прясна вода.
Ако успеем да го настигнем, искам да кажа да го хванем...ще трябва да сме дяволски невидими.
Затегни рейките на десния борд!
Е, Стивън, видя ли птицата си?
Мда, но не можах да хвана нито една...
- Не, моето най-голямо откритие, беше твоя фантом
- Наистина. Съжалявам, че трябваше да изпуснеш най-добрия си екземпляр от колекцията.
Всъщност, г-н Блекни и аз направихме едно... много интересно откритие.
Така ли?
Нека отгатна. Пръчка?
Разкажете му за това, г-н Блекни.
- Това е рядък "фазмид", сър. - Фазмид?
Насекомо, което се маскира като пръчка главно за да обърка хищниците.
Морски "фазмид", д-ре.
Поне в очите на хищника, с апетит към китоловци.
Имам намерение да се интересувам от щедроста на природата от сега нататък.
Нямах си и на представа, че изследването на природата може да е полезно в изкуството на морския бой.
О, разбирам
Сега, да подмамим хищника и да затворим капана.
- Джак? - Да.
Ти си хищника...
Ето. Корпус, широк и наклонен към бакборта.
Това е фрегата, определено.
По дяволите, имаш набито око Барет.
- Г-н Алън! Повече дим. - Тъй вярно, сър!
Това ще ги доведе.
Точно така момчета...
Да се поставят нови фитили във всеки затвор!
Батарея ляв-борд, откачете задните колелца.
- Хайде Килик, ти също. Облечете се. - О, Боже!
- Том? - Нашата подготовка е завършена.
Добре. Отсега нататък никакво "сър", без поздрави, без свирки, без камбанки.
Тъй вярно, сър.
Да, мисля, че на всеки ще му е малко трудно.
Има поне 30 или повече китоловци. затворени в трюма на "Ашерон".
След като се качим на борда, г-н Калъми трябва да вземе малка група и да ги освободи.
- Мислите ли, че е готов, сър? - А беше ли ти, Том?
- Би могъл да обърне прилива. - Така е, сър.
Хващат се... Да започваме!
Да покажем паника и хаос, типични за китоловците.
С изключение на присъстващите, г-н Хъг.
Побързайте, че ще ни видят.
Екарт, остави това. Ела по-бързо и се намажи с китова мас.
- Поздравления. За ролята на трети лейтенант. - Благодаря.
-Чух, че ще освободите китоловците. - Вие трябва да останете на палубата
Съжалявам, Уил
Покажи им лошо владеене на курса. Слушам, сър.
- Извинете, сър. - Свали си шапката. Ние сме китоловци.
Г-н Калъми каза, че не съм в групата за абордаж. Исках да кажа...
Знам какво искаш да кажеш. И отговорът ми е, 'Не'.
Ще водите хората си, и когато се качим на борда, ще поемете командването на кораба.
- Ясен ли съм? - Да поема командването на кораба... Благодаря, сър.
- Върнете се по местата си. - Да сър.
...на дясната ръка, над рамото, та да различавате приятеля от врага!
Дейвис, тази ръка. Ръката 'дясно на борд'.
- Това ръката дето я имаш ли, или другата? - Дето я нямам.
Вземете превръзката от врата си, и я вържете на дясната ръка над лакътя!
Направете път на капитана.
Поздравления, лейтенант.
И така, момчета!
Знам, че между вас няма със страхливци,
и знам, че и вие сте нетърпеливи да влезем в бой.
Но ще трябва да ги докараме съвсем наблизо, преди да затворим капана.
Това ще е изпитание за нервитe ни.
Ще са необходими и храброст, и дисциплина.
"Ашерон" е наистина костелив орех. Повече от два пъти повече оръдия и числен състав.
А и няма да се дадат лесно.
Хората по палубата да се правят на непохватни и несигурни,
а като прозвучи сигнала, да свият платната.
Това почти ще спре кораба.
Топчии - ще трябва да изкарате и заредите за двойно по-кратко време.
Без задните колелца печелим височина, но без откат няма презареждане.
Така че, командири, имате само един залп от лявата батарея. Само един.
Ще се целите в главната мачта. От точността ви зависи много.
Въпреки това, дори и повреден, той си остава опасен, като ранен звяр.
Капитан Хауърд и морските пехотинци
ще пометат палубата им с кръстосан мускетен огън от високо.
Ще се опитат да изравнят бройката преди да ги вземем на абордаж.
Те искат да ни приберат като трофей, а и сме по-ценни непокътнати. Но тяхната алчност ще бъде и тяхното падение.
Англия е под заплаха от инвазия.
И бидейки на края на света, този кораб е нашият дом.
Този кораб е Англия.
Да спрем с думите и да действаме!
В края на краищата, изненадата е на наша страна.
Ура! Ура! Ура!
- Хвърлете го нависоко, та да могат да го видят и те. - Здравей докторе.
Джак.
- Искаш ли пура? - Благодаря, не.
Заповядайте, докторе.
- Позволих си тази волност, Докторе. - Благодаря, Килик.
- Има три бучки захар. - Колко мило
- Късмет, Уил. - Късмет, Питър.
- Ще се видим после. - Да.
Не мърдайте, момчета. Запазете спокойствие.
Английска китоловен кораб ' Сирена', говори "Ашерон".
- Барет. - Сър.
Нямате никакъв шанс, никаква възможност. Но сте предупредени!
Спрете веднага, или ще унищожим кораба ви!
Английски китоловци, това е последно предупреждение!
Спрете веднага, или ще ви унищожим!
- Знамето! - Знамето!
- Приготви се за бой! - Това е боен кораб!
Давайте, момчета!
Огън!
Към гротмачтата момчета!
- Разнеси го! - Огън!
Ура!
Към бакборта!
Изправи рок-мачтата! Постави марселите!
Отпусни!
Към дясната батарея!
Огън!
Отвърнете му! Отвърнете!
Счупената мачта, сър! Пречи да се приближим плътно!
Вземи хора и разчистете останките, аз ще привлека огъня им!
- Моята дивизия се присъединява към вас, г-н Пулингс! - Вдигнете марсела!
- Ура за Щастливия Джак! - Ура!
Захванете куките!
Спуснете абордажните дъски!
- Дивизия, следвай ме! - За Англия, за дома, и за плячката!
Давайте момчета!
Спрете виковете. Тишина.
Изглежда, че работата е приключена, сър.
"Ашерон"!
Огън!
Г-н Блекни, оръдието!
Добре!
Огън!
Дръжте се, момчета! Продължавайте!
Джо!
Гранати, готови!
Целят се по нашия корпус!
Искат да ни потопят! Свалете дулото!
Падин, тренирали сме го на кърмата!
Сега заедно!
Спри и изчисти!
Огън!
Въоръжи се! Към техния борд!
Следвай ме!
Сега!
Китоловци, следвайте ме! Г-н Хог, елате насам! Бързо!
Албатроси! Албатроси, чувате ли ме?
Към оръдията! Към оръдията!
Бойл, заредете тези пушки!
Насам, живо! Хайде! Мърдай!
Сега ще стане лошо!
Не! Не! Не! Г-не, не!
- Г-н Хауърд. - Сър.
- Пленихте ли знамето им? - Вярвам в това, сър.
- Видяхте ли капитана им? - Не още, сър.
- Погрижете се. - Тъй вярно, сър.
- Капитанът? - В лечебницата е.
Докторе? Докторе?
Да .
Доктор де Виньи, г-не.
Направих каквото можах за него.
Преди да умре, капитанът... каза да ви предам това.
Не. Аз ще го направя.
Можеш ли да ми помогнеш?
Отче наш,
ти който си на небето, да се свети името Ти.
Да бъде царството Ти, както на небето,
така и на земята.
Хлябът наш, насъщний дай ни го и днес,
и опрости ни дълговете, както и ние прощаваме на нашите длъжници.
И не ни въвеждай в изкушение, но избави ни от лукавия.
Да бъде царството Ти,
силата и славата,
сега и завинаги!
Амин.
Робърт Гарднър, моряк първи клас
Джеймс Лойд, зам. боцман.
Робърт Кемп, моряк първи клас
Джон Антонио, зам. старши кормчия
Майкъл Дудъл, моряк първи клас
Джозеф Негъл, помощник дърводелец.
Джон Алън, шкипер
Питър Майлс Калъми...
лейтенант.
Предаваме техните тела на бездната,
за да се разложат,
и възкръснат, когато морето даде мъртвите си.
и живота пристигне в света ,
чрез нашия господар Исус Христос.
Амин.
Той е твой стар приятел.
Внимавайте с варела с боята, моля.
Сър, китоловците са на борда и това е последната военна част на морските пехотинци .
Добре, добре.
Мисля, че трябва да се върнем на Галапагос.
Да вземем храна и вода, и да оставим доктора да намери своята птица.
Много добре, сър.
А вие, междувременно, ще закарате "Ашерон" до Валпарайсо.
Разпитайте затворниците, необходим е и ремонт, ще се срещнем в Портсмут.
Вярвам, че г-н Хог ще е добър избор за шкипер,
но това си е ваше решение, капитан Пулингс.
Заповедите Ви.
- Благодаря, сър. - Попътен вятър, Том.
И на вас, сър.
- Г-н Мовет? - С удоволствие, сър.
- Късмет. - Ще се видим в Портсмут.
Момчета, ура за капитан Пулингс!
- Хип, хип... - Ура!
- Късмет, сър. - Късмет, капитане.
О, пак се започва.
Килик! Килик, там!
Ще стане, когато е готово!
Ще ми олекне, като разбера че са пристигнали.
Толкова много ранени, а само един нещастен Хигинс за всички.
Все пак е по добре от нищо.
- Но аз говорих с техния доктор преди време... - Не, той почина от треска преди няколко месеца.
- Де Виньи? - Мхм.
- Повикайте г-н Мовет. - Г-н Мовет в главната кабина.
Техният "лекар" ми даде тази сабя.
Сър.
Сменете курса. Югоизток и на Изток.
Ще настигнем "Ашерон" и ще го ескортираме до Валпарайсо.
Тъй вярно сър. Югоизток и на Изток.
- И Уилям... - Сър?
- Бийте тревога. -Много добре, сър.
Въпрос на служба....
Е, Стивън... птицата не лети, нали?
Да.
Е, значи няма къде да отиде.